Jeg... hedder... Grey Worm.
Jeg kommer fra... Summer Ills.
Isles. Summer Isles.
Summer Isles.
Jeg kommer fra øen Naath.
-Hvornår de tog dig? -Hvornår "tog de" mig?
-Jeg var fem år gammel. -Kan du huske dit hjem?
Jeg kan huske, da vi red væk fra kysten.
Hvor hvide strandene var...
...og hvor høje træerne var.
Og jeg kan huske, at min landsby brændte.
Røg steg op mod himlen.
Kan du huske dit hjem?
Ubesmittet, altid en Ubesmittet.
Før Ubesmittet, ingenting.
Det er ikke sandt.
-Måske vender du tilbage en dag. -Jeg vil ikke vende tilbage.
-Dræb herrerne? -Dræb herrerne!
Hvordan går undervisningen?
Meget godt, eders nåde.
Missandei er lærer god, min dronning.
I må fortsætte senere.
Tiden er inde.
I hørte hende. Hun er her for at befri os!
Fjols! Herrerne er for stærke.
Hun vil beskytte os. Hun besejrede herrernes ridder!
Hun har en mægtig hær.
Vil I leve resten af livet i kæder?
Jeg vil leve. Du så, hvad de gjorde med børnene.
Hvad tror du, de vil gøre med os?
Jeg har oplevet to slaveoprør. De ender altid på samme måde:
Herrerne sejrer, og slaverne dør.
Alle mennesker må dø.
Men jeg lover jer dette.
Én dag i frihed er mere værd end et helt liv i kæder.
-Hvem er du? -Jeg kaldes Grey Worm.
Astapors herrer tog mig som spædbarn-
-og opfostrede mig som en Ubesmittet.
Nu kæmper jeg for Daenerys-
-Dragernes Moder og Kædebryder.
En Ubesmittet? De lærte dig at kæmpe, før du kunne gå.
-Vi er ikke soldater! -Vi har ingen træning eller våben.
Her i byen går der tre slaver på hver herre.
Ingen kan give jer friheden, brødre.
Hvis I vil have den, må I tage den.
DRÆB HERRERNE
Mhysa!
Ser Jorah, hvor mange børn naglede herrerne fast til milepælene?
163, khaleesi.
Ja, det er sandt.
Eders nåde, må jeg tale med Dem?
Byen er Deres. Alle disse mennesker er Deres undersåtter nu.
Til tider bør man besvare uretfærdighed med barmhjertighed.
Jeg besvarer uretfærdighed med retfærdighed.
-Hvad fanden var det? -Jeg slog dig i jorden med din hånd.
Du er dygtig... mod krøblinger.
Du kæmper som en god dreng. Den gale konges død var sikkert smuk.
Vil du kæmpe smukt eller vinde?
-Talte du sådan til min bror? -Hele tiden. Han vænnede sig til det.
-Tror du, at han gjorde det? -Nej.
Han hadede det lille fjols, men hvem gjorde ikke det?
Gift er ikke hans stil. Eller mord, for den sags skyld.
Vil du være sikker, kan du jo spørge ham.
-Har du ikke besøgt ham endnu? -Vi er færdige for i dag.
-Ved du, hvordan jeg kom til ham? -Efter tvekampen ved Eyrie.
Men kun da lady Arryn krævede, at retssagen skulle stå den dag.
Du var hans førstevalg.
Han vidste, at du ville ride dag og nat for at kæmpe for ham.
Har du tænkt dig at kæmpe for ham nu?
Det er ikke så slemt. Fire vægge og en potte at pisse i.
Jeg var lænket til en pæl og dækket i mit eget lort i månedsvis.
-Skal det gøre mig i bedre humør? -Lidt måske.
-Undskyld, jeg ikke kom tidligere. -Det er kompliceret.
-Hvordan har vores søster det? -Hvad tror du? Hendes søn døde.
-Hendes søn? -Lad være.
-Ved du, hvad der venter? -Min retssag for kongemord.
Hele landet tror, at jeg er skyldig.
En af mine tre dommere har ønsket mig død utallige gange-
-og den dommer er min far.
Cersei vil nok undgå retssagen ved at få mig dræbt.
Jo... hun bad mig faktisk om det.
-Skal jeg vende mig og lukke øjnene? -Muligvis... Gjorde du det?
"Kongemorderbrødrene." Det lyder da godt, ikke sandt?
Spørger du, om jeg dræbte din søn?
Spørger du, om jeg ville dræbe min bror?
-Hvordan kan jeg hjælpe dig? -Du kan slippe mig fri.
-Nej, det kan jeg ikke. -Så er der ikke mere at sige.
Skal jeg dræbe vagterne? Jeg er kongevagtens øverstbefalende.
Det havde jeg glemt. Du må da ikke gøre noget upassende.
-Du står anklaget for kongemord. -Men jeg uskyldig!
-Derfor afholder vi en retssag. -Retssag...
Selv hvis morderen tilstod og fremlagde beviser for sin skyld-
-ville Cersei være ligeglad. Hun vil have mit hoved.
Ikke kun dit. Den, der finder Sansa Stark bliver adlet.
-Sansa gjorde det ikke. -Ingen havde bedre grund.
-Er det tilfældigt, at hun forsvandt? -Nej, men...
Sansa er ingen morder.
Ikke endnu...
-Hvor fører I mig hen? -Jeg skal giftes med din tante Lysa.
Hun venter på os ved Eyrie. Du er i sikkerhed der.
Dræbe du Joffrey?
Om jeg dræbte ham?
-Jeg har jo været i Dalen i ugevis. -Jeg ved, det var dig.
Hvem hjalp mig så med denne sammensværgelse?
Ser Dontos. Han hjalp mig, men du ville ikke lade ham myrde kongen.
-Hvorfor ikke? -Du stoler ikke på fyldebøtter.
-Så var det måske din mand. -Nej.
-Hvordan ved du det? -Det gør jeg bare.
Sandt, han havde intet med Joffreys død at gøre, men det havde du.
Kan du huske den fine halskæde, som Dontos gav dig?
Du lagde vel ikke mærke til, at den manglede en sten efter banketten?
Giften.
Men Lannister gav dig rigdom og magt. Du blev lord af Harrenhal.
En mand uden motiv bliver aldrig mistænkt.
Forvir altid fjenden. Hvis ingen ved, hvem man er, eller hvad man vil-
-ved de ikke, hvilke planer man lægger.
Jeg tror ikke på dig. Fanger de dig, bliver du halshugget som min far.
Vil du risikere det, bare for at forvirre dem?
Mange mænd risikerer så lidt.
De undviger altid faren.
Og så dør de.
Jeg ville risikere alt for at få, hvad jeg vil have.
Og hvad vil du have?
Alt.
Mit venskab med Lannistererne bar frugt.
Men Joffrey, en brutal drengekonge, var ikke en pålidelig allieret.
-Hvem kan stole på sådan en ven? -Hvem kan stole på dig?
Jeg vil ikke have venner som mig. Mine nye venner er forudsigelige.
Og Joffreys skæbne... Mine nye venner ønskede det.
En gave med omtanke kan knytte stærke bånd.
Hvorfor rejser du og efterlader mig alene her?
Tiden er inde. Der er intet mere kedeligt end en retssag.
Udover disse haver måske. Hvis jeg skal promenere her igen-
-hopper jeg ud fra klipperne.
-Har du besøgt Tommen endnu? -Nej.
Er de gået med til partiet?
Jeg skulle ikke have været gift med din bedstefar Luthor.
Han var forlovet med min søster, din grandtante Viola.
Jeg skulle giftes med en Targaryen. Det var på mode dengang.
Men da jeg så min tilkomne med hans ilderansigt og latterlige sølvhår-
-vidste jeg, at han ikke duede.
Så aftenen før Luthor skulle fri til min søster, for jeg vild-
-og endte tilfældigvis i hans gemak. Hvor distræt jeg var.
Om morgenen blev der intet frieri, for drengen kunne ikke gå.
Og da han kunne, ville han ikke have andet end det, jeg havde givet ham.
Jeg var god. Jeg var meget, meget god.
Du er endnu bedre, men du må handle hurtigt.
Cersei er ondskabsfuld, men ikke dum.
Hun vil vende drengen mod dig. Når I er gift er det for sent.
Heldigvis er dronningeregenten optaget af at sørge over sin søn-
-og med fejlagtigt at anklage sin bror for mordet.
-Han kan have gjort det. -Nej.
-Det ved du ikke, bedstemor. -Jo, det gør jeg.
Tror du, at jeg havde ladet dig gifte dig med det monster?
Jeg forstår ikke...
Tænk ikke på alt det.
Gør bare det, der må gøres.
Læg din vægt bag!
Igen!
Flot.
Mange vildlinger kæmper med to våben.
Først skal I afvæbne dem for at få en bedre chance.
Lad os se, hvad I kan.
-Olly, du ser bare på. -Jeg kan kæmpe.
-Har du haft et sværd i hånden før? -Jeg var landsbyens bedste bueskytte.
-Det var jeg. -Sikkert. Vi kan jage kaniner en dag.
Men nu må du se på og lære.
Jer to. Tag det roligt og prøv at afvæbne hinanden.
Du kan kæmpe, men du behøvede ikke at tage sådan ved.
-Så lærer han intet. -Lord Snow!
Hvad har du gang i?
-Vi hjælper dem. -Du er forvalter.
Det glemte du måske hos vildlinge- kællingen, men jeg gjorde ikke.
-Nogen må træne dem. -Ikke dig. Gå ud og tøm en potte.
Gør det bare.
Giv mig en undskyldning, din bastard. Mormont kan ikke beskytte dig nu.
Tilbage til arbejdet. Nu!
Nu, sagde jeg!
-Han er vellidt. Det er du ikke. -Hvad så? Vi er i krig.
Nu, ja. Men vi vil vælge en ny øverstbefalende.
Mester kræver det.
Overvej hans forslag om at storme Crasters gård.
Lad mytteristerne tage sig af Snow, før han bliver din overordnede.
Bastard? Jeg troede, at du var adelig.
Min far var adelig. Min mor var ikke.
Jeg hedder Locke.
Jon Snow.
Du kæmper godt. Hvordan havnede du her?
Pligtfølelse. Jeg ville hjælpe med at beskytte riget.
Jeg var skovfoged og skød en agerhøne til mine sultne børn.
Hellere Væggen end hånden. Her skal man ikke fedte for adelige kusser.
Hvad venter I på? Sommer?
Der jeg tog jeg vist fejl.
-Du kaldte, eders nåde. -"Eders nåde."
Hvor formelt.
Hvor mange vagter står der uden for Tommens dør?
-Ser Boros i aften. I morgen... -Så en?
-Vogter én mand den kommende konge? -Tommen er sikker. Vi beskytter ham.
Som I beskyttede Joffrey?
Hvorfor slap Catelyn Stark dig fri? Det har undret mig i månedsvis.
Lige siden den store ko tog dig med hertil.
-Hvorfor slap hun dig fri? -For at få sine døtre tilbage.
-Lovede du hende det? -Jeg svor at sende dem til hende.
-Gav du fjenden et helligt løfte? -Jeg ville tilbage til dig.
-Var "gå ad helvede til" bedre? -Er du loyal mod Catelyn Stark?
-Catelyn Stark er død. -Så hvis jeg bad dig finde Sansa...
Hvis jeg bad dig om at bringe mig den morderiske lille kællings hoved-
-ville du så gøre det?
Jeg ved, at du har besøgt Tyrion.
Det udyr, der myrdede vores søn.
Jeg var nødt til at høre det selv.
-Og? -Han gjorde det ikke, Cersei.
Du har altid haft ondt af ham. Vores stakkels lillebror.
Mishandlet af verden. Foragtet af sin far og søster.
Han ville dræbe os alle, hvis han kunne.
Fire mænd skal vogte Tommens dør dag og nat.
Det var alt, øverstbefalende.
Ser Pounce?
-Hvordan kom du forbi kongevagten? -Kongevagten?
Du må nok ikke være her. Mor lader mig ikke få besøg om aftenen.
Jeg er ikke en gæst, eders nåde. Det siges, at jeg skal være din brud.
Folk i arrangerede ægteskaber mødes ofte ikke før bryllupsdagen.
Bør vi ikke lære hinanden at kende, før vi skal tilbringe livet sammen?
Jo...
-Men hvis mor får det at vide... -Det bliver vores hemmelighed.
Hvis vi bliver mand og kone, håber jeg ikke, at hun skal vide alt om os.
-Så, eders nåde... -Ja?
Fortæl mig en hemmelighed.
-Hej! Sikken fin herre. -Det er ser Pounce.
Han er meget flot.
Joffrey truede med at flå ham levende og røre hans indvolde ud i min mad.
Det er meget ondskabsfuldt.
Du slår mig ikke som ondskabsfuld.
Nej. Det er jeg nok ikke.
Sikken lettelse. Du ved vel, hvad der sker, når vi gifter os?
Vi afgiver løfter, og så bliver der fest...
Når vi gifter os, bliver jeg din... For evigt.
Det er ved at være sent.
Jeg burde gå.
Må jeg besøge dig igen?
Godt så.
Husk nu: Det her er vores lille hemmelighed.
"Ser Jaime Lannister. Optaget i kongevagten i sit 16. år."
"Ved plyndringen af King's Landing dræbte han kong Aerys II."
"Benådet af Robert Baratheon. Derefter kendt som 'kongemorderen'."
Det er den øverstbefalendes pligt at fylde de sider.
Og der er stadig plads på min.
Valyrisk stål.
Det er dit. Det blev smedet af Ned Starks sværd.
Brug det til at forsvare Ned Starks datter.
Du svor at få Stark-døtrene hjem til deres mor.
Lady Stark er død. Arya er nok også-
-men du kan stadig finde Sansa og føre hende i sikkerhed.
Jeg har noget andet til dig.
Jeg håber, at målene passer.
Jeg finder hende.
For lady Catelyn.
Og for dig.
Jeg glemte det næsten. Jeg har en sidste gave.
-Jeg behøver ikke en væbner. -Jo da.
-Han vil forsinke mig. -Han er i fare her.
-Beskyt ham. Det er ridderligt. -Jeg forsinker Dem ikke, ser.
My lady... Jeg lover at tjene Dem godt.
Han er en god dreng. Det bliver godt.
Fra lord Tyrion.
Hans økse fra slaget ved Blackwater.
Hvad venter du på? Et kys? Gør hendes hest klar.
Man siger, at de bedste sværd har navne. Nogen forslag?
Edsholder.
Farvel, Brienne.
Jeg burde ikke have sendt hende bort.
-Hun var ikke i sikkerhed her. -Heller ikke der.
Vildlingerne angriber måske Mole's Town.
Eller Castle Black.
-Jeg henter Gilly. -Ingen må forlade slottet.
-Du var ulydig for at hjælpe Robb. -Og du red efter mig.
Jeg ved, hvor svært det er, Sam. Tro mig.
Da du fortalte mig om Bran, tænkte jeg kun på at finde ham.
Jeg ville ønske, han var kommet. Jeg prøvede at overtale ham.
Hvor hurtigt kan de rejse? En krøbling trukket af en åndssvag.
De passerer vildlingelandsbyer. De får måske husly der.
Vildlingerne har slået sig sammen med Mance. Alle steder vil være øde.
Undtagen...
Crasters gård?
-Kan Bran have fundet... -Snow!
Undskyld afbrydelsen. Thorne vil se dig.
Togtet til Crasters gård... Jeg godkender det.
Men jeg beordrer ingen til at tage med. Kun frivillige.
Tak, ser Alliser.
Brødre!
Jeg tager til Crasters gård for at fange eller dræbe mytteristerne.
Jeg beder om frivillige.
Der er 100 km vildmark dertil, og Mance Rayders hær nærmer sig-
-men vi må gøre det.
Vores liv kan afhænge af, at vi når mytteristerne før Mance.
De kender Væggen og vores forsvarsværker.
Hvis Mance hører, hvad de ved, er det ude med os.
Og hvis det ikke er nok, så overvej dette:
Er Nattens Vogtere sande brødre, var øverstbefalende Mormont vores far.
Han levede og døde for sine mænd og blev stukket i ryggen af kujoner.
Han fortjente bedre end det. Nu kan vi kun give han retfærdighed.
Hvem er med mig?
-Ingen rekrutter nord for Væggen. -Så lad mig aflægge ed.
Bliver der kamp, behøver du folk, der kan kæmpe.
Tak, brødre.
Karl Tanner fra Gin Alley...
...drikker vin af Jeor Mormonts forbandede kranie.
Nogen befalinger, øverstbefalende?
Hvad siger du?
Knep dem ihjel?
Hørte I det, drenge? Knep dem ihjel!
Rast.
-Gå ud og mad bæstet. -Vi burde dræbe den.
Du burde lukke kæften, din grimme lille fisse.
Du ligner nosser, dit grimme fissefjæs.
Jeg kunne pisse i enhver rendesten og ramme fem som dig.
Ved I, hvad man gav mig for et mord i King's Landing? Syv sølvhjorte.
Jeg fik et navn, og så var han død. Ingen af de sataner slap fra mig.
Jeg har ikke tabt en slåskamp, siden jeg var ni år.
Så er tiden måske inde. Hvad tror du?
Det bliver måske dig.
Hvad siger du, fisse?
Jeg har ikke en chance. Det har ingen af os.
Jeg var en forbandet legende i Gin Alley.
En forbandet legende!
Jeg slog en hvilken som helst ridder når som helst.
Forbandede fisser i stålrustninger. Forbandede kujoner!
En gave til guderne, en gave til guderne...
-Hvad fanden er det? -Crasters sidste barn. En dreng.
Hvad skal jeg med ham? Hvad gjorde Craster?
Dræbte han dem, før de kunne dræbe ham?
Godt så...
Jeg behøver ikke flere munde at mætte.
Han dræbte dem ikke. Han ofrede dem.
-Til guderne. -De hvide vandrere?
En gave til guderne, en gave til guderne...
En gave til guderne.
Hold kæft!
Ja...
Hvis det fungerede for ham...
Lad os give vandrerne, hvad de vil have.
Rast skal alligevel den vej.
Din rosaøjede djævel.
Er du tørstig?
Satans!
Hodor.
Kan I høre det?
-Er det et barn? -Den kommer.
-Jeg går derhen. -Vi må blive sammen.
Jeg går.
-Bran! -Hodor!
-Hvad skete der? -De har fanget Summer.
Jeg ved ikke hvem, men de har min brors ulv.
De har Ghost.
De er Nattens Vogtere.
-Jon er her måske. -Hvorfor sidder hans ulv så i bur?
-De er ikke vogtere længere. Vi går. -Nej.
-Bran, vi må af sted nu. -Ikke uden Summer.
-Kan du huske, hvor buret er? -På østsiden.
Hvis jeg ikke er tilbage...
Hodor!
Hodor, Hodor!
Hodor.
Hvis jeg var så stor som dig, ville jeg være konge af hele verden.
Hjælp ham op.
Det er fint.
Fint læder.
Du er ingen vildling. Du er vigtig, adelig.
Hvem er du?
Derhjemme mister en som jeg, der slår små adelige, sin højre hånd.
Men vi er langt hjemmefra, ikke sandt?
Og I to er også fine folk.
I sniger jer rundt i skovene nord for Væggen.
Er det ikke lidt sært?
Men jeg kan lide dine lokker.
Min mor havde sådan nogle lokker.
Smukke, brune lokker.
Hvorfor slæber I en krøbling helt herop?
I har ikke spillet dette spil før.
Et adeligt gidsel er værdifuldt.
Men tre af dem... Det er mange munde at mætte.
-Hvad er der galt med ham? -Kom her!
-Lad mig hjælpe ham! -Hvem er I?
Jeg er Brandon Stark af Winterfell!
Han er Jon Snows bror.
Det er Meera!
Og jeg troede, det ville blive endnu en kedelig dag.
Jeg er her.
Trine Nørgaard www.btistudios.com